Молочна історія реновації одного господарства... або Результат, що перевершив сподівання
![Молочна історія реновації одного господарства... або Результат, що перевершив сподівання фото, ілюстрація](https://propozitsiya.com/sites/default/files/styles/580x/public/field/image/img_0090_s.jpg?itok=-ac-MDEd&v=1721132469)
Як зробити молочну ферму рентабельною? Цим питанням задаються багато керівників та власників господарств. Із трибун спеціалізованих заходів доволі часто лунає фраза: «Формула рентабельності молочного підприємства базується на трьох китах. Це сучасні технології, збалансовані корми та висока селекція дійного поголів’я». Із цим важко не погодитися…
Втім, є чимало випадків, коли присутні всі ці складові, а виробничі показники далекі від омріяного ідеалу, а статус здоров’я утримуваного поголів’я підтримується або постійним призначенням антибіотиків, або до дрібниць розписаним протоколом вакцинування. А це все додаткові фінансові затрати, причому далеко немалі і порою не завжди прогнозовані.
Сьогодні ми відхилимося від стандартних правил рентабельного молочного виробництва. Для цього відвідаємо одну із ферм молочного напряму виробництва, що знаходиться в с. Некрасове у Вінницькій області.
Ферма, про яку піде мова у цій статті має назву ФОП «Дарморос» — вона відносно молода, але вже має певний досвід того як зробити виробництво рентабельним і швидкоокупним, має чим похвалитися і готова надалі долати виробничі вершини, будуючи амбіціозні плани на майбутнє. «В чому її секрет?», — запитаєте ви. Одразу так двома словами не поясниш, але для того редакція журналу «Тваринництво та ветеринарія і завітала до фахівців цього підприємства з візитом, щоб детально розібратися у нюансах господарювання і технологічних рішень, які було там впроваджено.
Візит почався з кави із солодким молоком
Одразу по приїзду у господарство мене запросили випити філіжанку капучино, пояснюючи своє запрошення тим, що по-перше, на серйозну роботу треба налаштуватися, а без кави це зробити ніяк не можна.
Ну а, по-друге, запевнили, що такої найсмачнішої кави ми більше ніде не зможемо спробувати. Чесно кажучи, була дуже вражена смаком цього напою — ні в якому ресторані чи кафе я ніколи не пила такого смачного капучино, він був солодкий на смак без додавання цукру!
Потім, провівши час на фермі та побачивши все на власні очі, я зрозуміла у чому справа. Виявляється, головним інгредієнтом, який надавав цьому напою неперевершений смак, було місцеве молоко. Отже, все по-порядку…
Весь секрет у біотехнології
ФОП «Дарморос» не можна назвати великим підприємством, але тут все зроблено з такою любов’ю т насолодою до улюбленої справи і до тварин, що одразу розумієш, головне — не високі технології чи супердорогуща генетика, а правильно обрана тактика господарювання, досвід фахівців і… запровадження біотехнологій.
Господарству вже 17 років, розпочиналося все з 7 гол. великої рогатої худоби, яка здебільшого складалася з локальних порід.
На той час середня молочна продуктивність ледь сягала 13-13,5 кг/гол. «Зрозуміло, що тоді активно не велася мова про однорідність стада чи великі надої.
Розпочинали, як то кажуть, на голому ентузіазмі, — розповідає Андрій Черіков, головний ветеринарний лікар ФОП «Дарморос». — Коли я прийшов сюди працювати 4 роки тому, переді мною одразу було поставлено декілька задач: поліпшити якість молока, збільшити рівень молочної продуктивності, наростити кількість дійного поголів’я та позбутися маститу (на той час було 35% випадків по стаду!).
Сказали — зробили! Наразі середня молочна продуктивність складає 24,5-26,7 кг/гол. (звісно, є і такі корови, які дають більше 30 кг).
Ну і якість молока піднялася до рівня молока екстра-ґатунку». Ми довго спілкувалися з паном Андрієм щодо впроваджених ним виробничих методів і технологічних ноу-хау — скажу чесно, була по-хорошому вражена його професіональним підходом до кожної дрібниці і тим досвідом, яким він охоче ділиться зі своєю командою.
За чотири роки роботи у цьому господарстві йому вдалося не тільки досягнути поставлених перед ним цілей, а і перевершити очікувані результати. Звісно, не обійшлося без, як то кажуть, «вишеньки на торті» або «секретної зброї» у вигляді практичного впровадження на фермі новітніх біотехнологічних досягнень. Основним продуктом, на який було зроблено акцент, стали пребіотики, — саме їх наразі активно застосовує підприємство для наявного поголів’я.
Коментар керівника господарства
«Поставили» на пребіотики і не прогадали!
Наразі у нас існує кричуща проблема з ветлікарями, а ця технологія полегшує роботу на фермі.
Шостий рік вже керую цією фермою, займаємося розведенням великої рогатої худоби молочного напряму виробництва, а зараз розпочали будівництво цеху по переробці молока.
Земельний банк нашого господарства становить 140 га, маємо власну кормову базу.
Заготовляємо кукурудзу на силос у межах 2-2,5 тис. т (під ці потреби у нас виділено 52 га), під сінажні культури та сіно — 37 га.
Вже другий рік сіємо козлятник. Чому обрали саме цю культуру?
В цілому, корм із козлятника, скошеного в оптимальну фазу вегетації, є збалансованими в енергопротеїновому відношенні та добре поїдається тваринами. Ця культура має кілька переваг навіть по відношенню до люцерни: сприяє кращому споживанню поживних речовин раціону, володіє відмінними смаковими якостями, сприяє підвищенню молочної продуктивності та відсотка жирності молока.
На сінаж ще використовуємо тритикале з горошком, а люцерна здебільшого «йде» на сіно та солому.
- Під час заготівлі кормів використовуємо гомоферментативні закваски на рідкій основі (1 л на 10 т сінажу та 1 л на 15 т силосної маси). Що ми з цього отримуємо? Нульовий уміст масляної кислоти та відсутність клостридій у кормах, натомість великий відсоток молочної кислоти, яка не тільки виконує роль прекрасного консерванту в силосі та сінажі, а і володіє корисними дієтичними властивостями. Також ми не маємо високого вмісту оцтової кислоти, яка є в силосних масах інших господарств. Все це шкодить травній системі тварини. Знаємо це по собі… До використання гомоферментативної закваски під час промивання фекальних мас на сито, бачили велику кількість плівок та слизу, які відторгалися зі слизової оболонки кишечника корови. Тож, про який статус здоров’я можна у цьому випадку говорити?!
- У себе в господарстві завжди міряємо транзит по кормам (за допомогою сит). До призначення пребіотиків він доходив до 38-40%, зараз маємо 14-15% (транзит зменшився, більше ніж у 2 рази!), натомість перетравність раціону корів збільшилась від 57-60% до 75-77%. Тобто корови стали засвоювати майже на чверть кормів більше зі свого щоденного раціону, а це, як ви розумієте, зменшення зайвих витрат кормів, які «не пішли» у навоз.
- Ми зовсім відмовилися від сої. Соя – один із самих складних білків, який до кінця не розщеплюється. У кишечнику тварини він бродить і призводить до інтоксикації всього організму тварини — в результаті дуже часто стикалися на фермі з випадками діареї, зниженим рівнем надоїв, підвищеним умістом КСК в молоці. Спочатку не розуміли, звідки взялися всі ці проблеми, адже нам потрібен був білок… Згодом зрозуміли звідки «ноги ростуть». Відмовившись від сої почали шукати інші білкові групи (збільшили у раціоні дійного стада кількість соняшникового шроту, а також почали додавати соняшникове насіння з розрахунку 1 кг/гол. Крім того, до раціону корів цієї технологічної групи входять кукурудзяний силос, солома, люцернова гранула, кукурудзяна та пшенична дерть, премікси і, звісно, пребіотик).
- У період сухостою велику роль відіграє пребіотик, він виступає як потужне джерело енергії. З ним ми взагалі відмовилися від пропіленглюколю, корова сама може випивати до 60 л води без зондування, в неї немає післяродових ускладнень, вона одразу готова споживати велику кількість СР. Як результат, після розтелення ми суттєво зменшуємо вартість раціону і «піднімаємо» здоров’я тварини на 6-9-й день 0,51-1,0 кетонових тіл
- Як я вже казав, здоров’я тварин за останні декілька років у нас дуже покращилось… До впровадження практики з пребіотиками у нашому господарстві реєструвалися такі типові проблеми як затримка плаценти, кетоз, ацидоз, періодичні спалахи діареї серед молодняка та дійного поголів’я. До того ж, основним наслідком метаболічних розладів у дорослого поголів’я стало отримання ослабленого молодняка. А як ви самі розумієте, перехворілі у молочному віці телички відстають у рості та розвитку, тож у дорослому віці не можуть повною мірою реалізувати свій селекційний потенціал та молочну продуктивність. Зрозуміло, що все це суттєво впливало на збільшення собівартості молока та рівень ветеринарних витрат. Наразі телят із 4-денного віку отримують у своєму раціоні цілу кукурудзу, соняшникову макуху, даємо тільки цільне молоко (ЗНМ не використовуємо) з пребіотиком. Ніяких стартерів та престартерів не застосовуємо, це суттєва зменшує нам вирощування ремонтного стада. Наші телиці у віці 3 міс. важать не менше 110-120 кг.
Але перед тим як перейти до освітлення цієї теми, хочу розказати про результати такого інноваційного підходу до господарювання.
- Наразі в господарстві утримують 178 гол. великої рогатої худоби голштинізованої чорно-рябої породи, з яких 75 дійних (у запуску перебуває 20 гол.). Середня виробнича тривалість життя корови становить 4-5-років із лактаційним піком на 3-4 лактації. Якщо говорити про загальний рівень маститу на фермі, то він тут мінімальний (не більше 1%).
- На особливу увагу заслуговує якість та смакові характеристики отримуваного молока. Сказати, що воно смачне, це нічого не сказати… Такого сласного молока я ще жодного разу у своєму житті не споживала — і це, дійсно, так! Починаю виясняти у чому справа?.. Так, молоко на фермі екстра-класу (вміст жиру і білка становлять 4,1 та 3,2-3,4% відповідно, бактеріальне забруднення — 50–70 тис./см3, КСК — 60-100 тис./см3). «Зазвичай, уміст жиру і білка в молоці коливаються впродовж лактаційного періоду, найвищими вони є на початку і в кінці лактації, — говорить головний ветеринар. — За декілька років нам вдалося на 75% створити дійне стадо, від якого наразі отримуємо молоко А2, яке добре перетравлюється і є корисним для всіх. Важливо, що таке молоко можуть давати тільки корови, що мають дві копії генів А2 у своїй ДНК. Кожна тварина отримує від батька і матері по одній копії гена, тобто, щоб була можливість отримати тварину з генотипом А2А2, необхідно схрестити бика, який має хоча б один ген А2 з коровою, яка також має хоча б один ген А2. Отже, зі 100% вірогідністю корова буде доїтися молоком А2 після отелення тільки, якщо вона від корови з двома копіями гена А2 і бика з двома копіями гена А2».
- «Щоб вийти повністю на екстра-клас, нам потрібно було розпочати доїти корів у залі та перевести поголів’я з прив’язного утримання на безприв’язне,— говорять у господарстві. Наразі тут практикують безприв’язний тип утримання на глибокій підстілці. «Коли тварини на цепку, вона добре доїтися не буде. Все-таки комфортні умови, як не крути, а це плюс здоров’я і плюс продуктивність».
- Лактаційний вік місцевих корів становить 5 років, але, є й свої рекордсменки, які працюють до 8 і більше років. «Наш підхід до корови є гуманним. Багато господарств працюють із худобою на виснаження — максимально здоїти її за декілька років та відправити на забій. У нас такого не практикують».
- У господарстві впроваджено триразове доїння (корів тут доять о 5.00; 12.00 та 19.00), використовують доїльний зал типу ялинка на 24 доїльних місця (12х2). Молоко здають на молокопереробне підприємство «Екомол», «PerfettoFood» (займаються крафтовим виробництвом десертів, ресторанних страв і напівфабрикатів), невелика частина йде на с.-г. ринки «Врожай», «Київський».
- Другий рік поспіль господарство працює тільки із сексованою спермою від голштинів — нею осіменяють як телиць, так і дорослих корів. «З осіменінням телиць проблем взагалі не маємо, раніше були певні питання з коровами (спочатку, у перший рік використання сексованої сперми на одну корову йшло 2,7 спермодози, зараз — 1,1). З переходом на сексовану сперму господарству за відносно короткі терміни вдалося наростити дійне поголів’я (98% новонароджених становлять «дівчата»), адже саме це питання стояло раніше «на повістці дня» у керівництва ферми. Та і наразі питання якісного ремонту дійного стада залишається актуальним. «Нам важливо не просто отримати від кожної корови по теличці на рік, а й виростити з неї повноцінну корову, яка б давала якісне молоко. Усіх теличок залишаємо у себе для поповнення власного стада, — говорить Андрій Михайлович і з ноткою гумору додає.— Бички у нас — це залишки розкоші».
- Наразі перше осіменіння тварин проводять у 15-міс. віці з обов’язковим одноразовим контролем на 45-й день (раніше здійснювали контроль на 40-й день). Новонароджених телят тримають під мамами не більше 20 хв. (щоб дати корові можливість облизати малечу та запустити віддачу молозива), після чого переводять у бокси з сухою солом’яною підстилкою для обсихання. У родильному відділенні новонароджених телят випоюють через зонд свіжовидоєним молозивом із пребіотиком у кількості 3-4 л/гол. (не пропускають випоювання і вночі), через 7-10 год. — проводять друге випоювання. Через 3-4 дні тварин переводять в індивідуальні будиночки, де вони утримуються протягом 3 міс., а після — на групове утримання на вигульний майданчик. Телята народжуються з вагою 30-35 кг (якщо двійня, то 20-25 кг), і з перших днів свого життя вони не припиняють вражати своїми середньодобовими приростами, які становлять від 800 г до1000 г.
- Післяродових ускладнень у господарстві немає. Основна маса корів народжують самостійно. «Втручання у родовий процес з боку обслуговуючого персоналу практично нульовий (як у нетелей, так і у дорослих корів), — говорить головний ветеринарний лікар. — Звісно, іноді трапляються патологічні роди, не без цього, але доволі рідко. Весь персонал у нас обучений, є цілодобовий контроль з боку ветеринара (якщо більше 6 год. тривають роди, тільки тоді втручаємося). У цьому році було три двійні. Якщо у двійні народжуються бичок і телиця, одразу «ставимо» на м’ясо. Особисто сам перевіряв, у таких теличок перспектив стати дійною коровою шансів немає: зазвичай немає матки та і вим’я недорозвинуте. Якщо ж у двійні народжуються дві телиці, то працюємо з ними далі».
- Останні декілька років у господарстві відмовились від вакцинацій комерційними імунобіологічними препаратами. «Корову треба берегти, а заколювати вакцинами», — упевнено стверджує Андрій Михайлович. —В обов’язковий план щеплень входить тільки імунізація проти сибірки, сказу і туберкульозу».
- Наразі роздача кормів відбувається однократно о 16.00 (раніше було також одноразово, але зранку о 4.00)
Коментар фахівця компанії
«Поставили» на пребіотики і не прогадали!
І неможливе стає реальністю… Свого часу Наполеон Гілл, відомий американський журналіст та публіцист, сказав: «Що розум людини може осягнути і в що він мо- же повірити, те він здатний досягти».
Ці слова глибоко запали мені в пам’ять та стали своєрідним вектором успіху, мотивуючи крокувати уперед і досягати поставлених цілей.
Кілька років то- му, після тривалих роздумів про те, де знайти високоякісну мо- лочну продукцію (кисломолочний сир, сметана, молоко тощо) і розуміння того, що у 99% випадків на сучасному українському ринку вона здебільшого сумнівної якості, я задався питанням: «Чи можна якимсь чином змінити такий стан речей? Що особи- сто я можу зробити у цьому аспекті?
Та чи взагалі можливо змі- нити те, на що більшість людей «махнули рукою», вважаючи це неможливим для реалізації?». Після серйозних роздумів, іноді не- віри в себе та доволі довгих сумнівів, моє бажання рухатися впе- ред і розпочати активно діяти «взяли верх».
Згодом знайшлися рішення… Доля звела мене зі справжніми професіоналами с.-г. сфери — науковцями та практиками — об’єднання з якими дозволило неможливе перетворити на реальність і створити найкраще мо- локо у світі в умовах товарної ферми!